Maigret întinde o cursă
După traducerea în limba engleză, făcută pentru KG, de către rentboy
Nu are rost să-ncerci să întelegi
Dragostea te zăpăceste mereu
Nu are rost să te aperi
Mai devreme sau mai târziu, ea va câstiga
Da, ascult.
Nu, aici Simoni.
Oh, tu esti.
Nu, bătrâne.
Nimic, chiar nimic. Totu-i calm.
-Sănătate! -Cine-i, Lagrume?
La debitul lui Sevigné? O.K.
Dacă aud ceva de ucigas, am să te sun.
-Ăsta se distruge singur cu criminalul ăsta. -Si ne distruge si pe noi.
Un grog cald.
-Buna seara. -Buna seara, dnă Juteaux.
-Ai întârziat. -Cu vremea asta, m-a luat somnul.
O seară plăcută.
Aici este politia.
Alo?
Vorbeste! Ascult!
Vorbeste din Quai Celestins. Da, alo?
Spune dlui Maigret că Marais Killer a produs o nouă victimă.
Adevărat? Unde? Spune-mi unde!
Strada Rosiers.
La ce număr?
La ce număr pe strada Rosiers? Ucigasul de femei, a lovit din nou!
Pasajul din strada Rosiers. Trebuie să fie la numărul 68.
Alo, Cartierul General?
Aici statia centrală din al 4 lea district.
O femeie tocmai a fost atacată în strada Rosiers.
-Moartă? -Presupun.
Aparent este Marais Killer. De obicei nu greseste.
Masina voastră a plecat?
Pleacă acum.
Alo? Mi s-a ordonat deasemenea să-I anunt pe inspectorul Maigret.
O să ai grijă de asta? Multumesc!
-Cum este? -Trebuie c-a apucat-o pe strada Caron.
Nu. În nici-un caz.
-L-am văzut! -Se pare că nu.
Păzeam la coltul străzii St. Antoine.
Aici I-am pierdut.
Voi doi, înapoi în strada Rosiers.
Nu crezi că ar trebui să anuntăm echipa criminalistică?
-Nu-i nici-o grabă. -Totusi, astal priveste pe Maigret.
Dacă cineva-I va prinde pe acest individ, aceia putem fi la fel de bine si noi.
Ce poate face Maigret mai mult? lar Inspectorul Sef trebuie că doarme demult la ora asta.
Dar...
-Ce faci aici? -Aici este casa mea.
Ăsta nu-i un răspuns! Si la ora asta, măcelăriile sunt închise!
Si cine-mi va pregăti comenzile pentru mâine dimineată?
Ce se-ntâmplă?
-Tu cine esti? -Sunt administratora.
-Unde te duci? -La locul crimei! Vrei să te conduc?
Ci'n te-a anuntat?
Am primit un telefon acum 5 minute. Urcă dacă vrei să mergi.
-Echipa criminalistică va ajunge curând acolo. -Echipa criminalistică?
Din moment ce toată lumea a fost deja anuntată...
Acelasi mod de lucru, ca-n celelalte trei cazuri. Două răni prin înjunghiere în piept.
Una trebuie că ar fi ajuns.
Dar de data asta, a folosit o unealtă diferită. N-a mai folosit un cutit de măcelărie.
Rănile sunt mai mari.
Pe la ce oră a iesit?
Imediat după miezul noptii. Tocmai ce mă pregăteam de culcare.
-Marguerite Juteaux, muzician. -Violinistă.
Ce pierdere teribilă!
-Există si-un sot? -Desigur!
Săracul dl Juteaux, cred că joacă, cărti ca de-obicei,
în fiecare sâmbătă noaptea si habar nu are.
Si fetita care doarme sus...
-Ascultă, Lucas... Unde joacă? -La Bar Bastille.
-Du-te după dl Juteaux la Bar Bastille. -Nu verifici apartamentul?
Mai târziu. Este un copil adormit acolo. Se va trezi în curând.
-Lasă pe cineva de pază la usa din fată. -Bine.
Erai prin zonă si nu ai văzut nimic?
Am fost pe aici. Nu-mi iese asta din minte.
-A fost chhiar sub nasul meu! -Bravo!
Este vina mea, stiu. M-am oprit doar odată la cafeneaua asta...
-Nimeni nu te condamnă. -Ba da! Chiar pe sub nasul meu...
-După cum vezi, hainele i-au fost sfâsiate. -Da. Ca de-obicei.
-A fost... -Ce?
Nici măcar. Numai i-a sfâsiat hainele si a lăsat-o.
-Crezi că violul ar fi făcut lururile mai bune? -Poate le-am fi înteles mai bine.
-Dacă-mi permiteti... -Ai grija! Calci în sânge!
Dacă-ti permit ce?!
Alfonsi si cu mine, ne putem întoarce în strada Turenne, unde a dispărut.
Oh, dacă-ti face plăcere. La urma urmei, tu-ti cunosti cartierul cel mai bine.
Bine-atunci. Interogheaza pe toti care-i vezi.
Poate scoti ceva de la ei.
Viata în roz
Măi, măi! Bravo. Tu cel putin nu ti-ai pierdut vremea.
lată arma crimei.
-Vezi? -Este un cutit de măcelar.
Si cred că Alfonsi si cu mine, cunoastem proprietarul.
Se poate.
-Bine. Urmează pista, fără mine. Ai mână liberă. -Multumesc, dle.
Lapointe.
-Ce-i cu circul ăsta? -Razia lui Lagrume.
-Dle Inspector! -Aici esti? A trecut ceva vreme.
Numele tău este...
Barberot, Emile.
Măcelar. Nr. 22, strada Turenne. A zecea oară când vă spun!
Si asta? Îti aminteste de ceva?
Desigur.
-Este al tăuls it yours? -Nu.
Fii atent cum răspunzi. O femeie a fost ucisă cu ăsta.
-A fost dezosată? -Dezosată?
Păi, da. Când folosesti un cutit pentru dezosat, dezosezi. Se subântelege, nu-i asa?
Asta încă nu ne spune nouă, ce făceai tu în magazinul tău, la ora 9 seara.
Pregăteam comenzile pentru mâine, duminică!
Pentrucă unii dintre noi, trebuie să mai si muncească pentru a trăi.
Ai ceva despre cutit?
Este marca Augent, cel mai mare furnizor pentru măcelării.
Judecând după uzură, a fost făcut cu ceva timp în urmă.
Nu prea multe altele.
Ceva urme de grăsime, împrăstiată probabil de o mână acoperită cu mănusă.
-Am făcut trei poze. Dar stii tu... -OK, multumesc oricum.
Este groaznic. Încep să fiu dezgustat.
Mă scol la 6 dimineata. Nu voi sta toată noaptea să vă ascult pe voi doi.
L-ati văzut pe tipul ăsta, dle inspector?
-Crezi că-i cutitul său? -Greu de stiut. Nu vrea să spună.
Păi, continuă să cauti. Măcelarul ăsta, sau altul...
Eu vreau doar proprietarul cutitului. Depinde de tine să-I găsesti.
Credeti cu adevărat că...
Am găsit urma. Este al tău.
Fiti convins că voi face cum pot mai bine, dle.
Nu m-am îndoit nici o clipă.
Spune, Lagrume...
Multumesc că m-ai sunat.
5 min. după crimă. Mai bine de-atât, nu se putea.
Dar nu eu v-am sunat, dle.
Alfonsi.
Multumesc.
Pentru ce?
Păi, că m-ai anuntat! El nu-si aduce mereu aminte să o facă
Dar nici eu nu am făcut-o, dle. Un gardian, probabil.
Da, probabil.
-Ce cauti? -Cafetiera.
Rece sau fierbinte?
Ah! Fierbinte.
Tu ai dat drumul la apă?
Aveti probleme? Ce se întâmplă?
A revenit.
Altă femeie?
Si nimic?
Nimic...
Un copil care probabil, acum se scoală,
un sot care nu întelege si un criminal care se furisează la culcare.
Asta-i tot ce avem.
Am interogat zeci de indivizi, chiar si un măcelar.
Cred că este inocent.
Doar dacă mă însel. Este posibil.
La urma urmei poate nu-i doar cafetiera ci mi-am pierdut si simturile de copoi.
Poftim.
Nu-ti face griji cu valiza. M-am obisnuit cu împachetatul si despachetatul.
Poate ar fi bine să despachetezi odată pentru totdeauna.
Ne putem aranja căsuta din La Rochelle. Asi putea juca golf pe-acolo.
-Tu? -Sunt obosit, Louise.
Obosit.
Spre exemplu, îmi pierd memoria.
Mai devreme, Alfonsi mi-a spus că...
Nici măcar nu-mi amintesc ce mi-a spus.
Oricum...
Mă gândeam să fac ceva si... Nu, îti jur, simt că trebuie să mă retrag.
Păi atunci, retrage-te.
Cunosc cel putin o persoană care s-ar bucura.
Criminalul tău.
Trebuie să recunosti că este un succes:
Patru crime în districtul patru si bătrânul Maigret pleacă la pescuit!
Probabil că deja are o părere foarte bună despre el. Dar acum...
Este simplu. Trebuie doar să înceapă să omoare în fiecare zi.
De ce să-I oprim dacă merge? Curând, o să dea si interviuri.
Poftim. Sunt gata să-I încoroneze!
De la JACK THE RIPPER LA MR. X ce v-a mai îndrăzni criminalul data viitoare?
Inspectorul Maigret o ia de la capăt.
-Cred că se gândeste: eu sunt regele! -Chiar crezi că se gândeste în felul ăsta?
Habar nu am!
Dar dacă are un pic de mândrie, trebuie că este foarte multumit de el.
-Mândrie... -De ce n-ar fi?
Alo, politia? Aici este inspectorul Maigret. Dă-mi Statul Major.
Statul Major? Aici Maigret.
Cine ti-a spus să mă suni astă noapte?
Comisariatul din districtul 4.
-Poti să-i dai pe fir? -Simplu.
Te rog fă legătura comisariatului din districtul 4 cu inspectorul Maigret.
Alo, comisariatul 4?
În legătură cu apelul de astă noapte.
Eu doar am făcut legătura, dle inspector.
Apelul venea din cutia 28, de pe Quai de Celestins.
Nu, nu un gardian. Sticla a fost spartă. Fără îndoială un martor.
Un martor la 600 de metri, de scena crimei?
Mi-ar plăcea să stiu ce a zis „martorul tău.
Da, fiecare cuvânt.
A spus:
Poti să-I anunti pe dl. Maigret, că Marais Killer
a făcut o nouă victimă. Asta-i tot.
OK, bine. Multumesc.
Să stii, că există un creier mare
sub bigudiurile alea!
Ai avut dreptate! Este plin de el!
5 minute după crimă, are tupeul să mă sune!
„Dle Maigret!
O să-i arăt eu „Dle Maigret!
-Hei, ce...? -La o parte!
-Ăsta-i pentru Maigret? -O să vezi. Lasă-ne să trecem!
-Este un suspect? Un martor? -Este în regulă, în regulă.
-Nu pot spune nimic. -Multumesc de colaborare!
-Dacă Lucas este aici, este pentru Maigret. -Dacă Lagrume este aici, este districtul 4.
-Al 4 lea... ăsta-i Marais! -Da. Caută să dezvolti asta urgent!
-Pot fi 5 coloane, dacă-i criminalul! -Poate-i un hot ordinar!
Si ăstat? Ăsta-i un gardian?
-Vă pot pune o întrebare, dle? -Regret.
-Doar un mic indiciu, comisare Guimard. -Nu chiar acum.
Este ăsta Marais Killer?
Nu am declaratii de făcut, dră.
Sunt toti înăuntru. Jocul a început.
Sper să mărturisească înainte de editia de ora 5.
lată deci Mazet, te afli de cealaltă parte a barierei.
-Nu esti dezorientat? -Mereu bucuros să ajut, dle.
-Si am auzit că un serviciu, tebuie răsplătit. -Hei, usurel!
Nu este vorba de jafurile tale obisnuite. Este vorba că treci drept criminal.
Oh, am prins schema, dle. Pot chiar să-i aduc îmbunătătiri.
Nu prea mult. Nu prea mult.
Doar spuneti-mi cum doriti să apară canalia dvs. Fricos ori insolent?
Tocmai mi-am reamintit cum ne-ai păcălit ultima oară, cu jaful băncii.
Eu nu-mi mai aduc aminte.
Nimeni nu-si mai aduce aminte. Am dreptate, dle?
Încetează cu santajul si ascultă. Am nevoie de un suspect, nu de un măscărici.
Am nevoie să prezint ceva plauzibil si discret, jurnalistilor de afară.
-Dar la urma urmei, am ucis 4 femei! -Un motiv si mai bun să nu iesim în evidentă.
Tipul din presa pariziană, este un veteran si micul Rougin stie toate smecheriile.
Vor mirosi imediat, orice.
-Si dacă-mi pun întrebări? -Vei zice că esti nevinovat si că este o eroare.
Vreau ceva clasic. Ok, duceti-I la mititica.
-Oh, nu la mititica! -Preferai închisoarea de stat?
Nu. Fără cătuse. Luati-o înainte.
Domnilor.
Ulte-I!
-A mărturisit? -Întreabă-I pe inspector.
De subliniat că prefectul a fost foarte bine, foart multumit, dar...
-... cum să spun? -nu prea încântat.
Nu prea.
-Si dvs? -Neutru.
Să te joci cu presa...
Să-i dai un fals criminal, în speranta că vei trezi mândria celui adevărat...
Desigur. A-i prefera o investigatie curată, încheiată cu probe evidente.
Asa cum asi dori si eu.
Dar nu am nimic!
Stiu că nu avem de ales. Totusi...
Să arestezi peste 500 de oameni... Să cotrobăi un cartier întreg al Parisului...
Si pentru câtă vreme? Dacă cel putin am sti asta...
Trebuie să recunosti că îti asumi uriase responsabilităti!
-Te pun într-o lumină foarte dificilă, stiu. -Amândoi suntem asa. Nu asta-i problema.
Jules.
Esti sigur de planul tău?
Nici măcar.
Sunt sigur însă că acest ticălos a dat de necaz, atunci când m-a sunat.
Este mândru de el si de crimele sale.
Este un cabotin.
Dacă ziarele vor spune de altcineva că se mândreste cu realizările sale, poate se irită
si va încerca orice pentru a fi recunoscut,
pentru a ne dovedi greseala.
Să comită o nouă crimă.
O încercare anticipată.
Jucăm pe terenul său, dar noi procurăm momeala. Si capcana.
Algaron îti va trimite 15 asistente de politie.
-Nu va fi usor pentru el. -Pun-te si tu în locul său.
Nu inviti fetele astea la un party.
Ca să fiu sincer Camille, niciodată nu m-am simtit atât de lipsit de inspiratie.
Dar mă grăbesc. Sunt într-o mare grabă.
De la 1 mai, când a ucis prima oară, individul ăsta a mai lovit pe 20 iunie,
10 iulie si 2 august.
Actionează numai în crize. Si crizele sunt din ce în ce mai dese.
Dacă asteptăm, vom fi în alertă zilnică. Asa că...
Asa că, o investigatie curată, vezi tu... Acum este vorba de o vânătoare de tigri.
Cunoasteti principiul.
Agăti o momeală-n par si astepti.
În cazul ăsta, voi sunteti momeala.
Am fost alese pentru asemănare?
Într-un fel, da.
Asemănarea voastră cu victimele.
Toate 4 erau brunete, plinute si nu prea înalte.
Îsta-i tipul de femeie, pe care probabil îI urmăreste
pentru a-I ucide.
De aceea dragele mele, încă mai aveti optiunea de a vă retrage.
Ce vom avea de făcut?
Păi, să vă plimbati, să mergeti prin cartier, să păreti că mergeti către sau că plecati de-acasă.
Toate crimele au avut loc pe stradă, la apus.
Ultima victimă, se ducea la muncă, primele două, veneau.
lar a treia era... să zicem pe cale să facă un din astea. Asa că, aveti câteva optiuni.
Mă întreabă dacă va trebui să abordăm trecătorii
Nici să vorbiti cu trecătorii nici cu oricine altcineva.
Nimeni nu trebuie să stie. Nimeni. Nici măcar familiile voastre.
Chiar si în caz de deces?
Dragele mele, nu este o glumă. Omul ăsta, a ucis de 4 ori si a ucis urât de tot. Asa că...
Tu! Vino aici!
Si acum, una din voi. Oricare. Tu. Păseste în fată.
Acum, priviti cu atentie. Totdeauna procedează aproape la fel. Începi si mergi.
Mergi înainte.
Uită-te la mine...
-Hei, m-a luat prin surprindere! -Nu s-a uitat.
Deci, este usor, nu?
Dacă lucrurile nu merg asa bine, începeti si tipati tare.
Nu vă cer să-I arestati, ci să ne alertati pe noi. Fluierele sunt făcute pentru asta.
Vor fi o multime de politisti, ascunsi peste tot.
Cu asta vom fi linistite.
Ei bine, nu.
Trebuie să aveti mereu în minte că prada pe care o vânăm, nu este o specie obisnuită.
În afara maniei sale, poate fi un om obisnuit.
Deodată, ceva se declansează si are nevoie să ucidă.
În acel moment, este capabil să atace pe oricine, oricum.
De fapt, mizez pe asta. De asta sunteti aici.
-Ce este? Ceva neclar? -Deci, în ziar...
ce este cu „omul rău?
Ăsta? Ăsta-i trăgaciul!
Fără replică!
Nu stiu ce v-a gândi procurorul districtual.
Dar eu găsesc întreaga punere în scenă uluitoare.
Este de la sine înteles că-ti asumi întreaga responsabilitate pentru asta.
De acord într-u totul, dle judecător.
Mi-am luat această responsabilitate pentru a vă usura de a dvs, dle.
Desigur!
Păi prietene, în acest caz, nu pot decât să-ti doresc succes.
Trebuie să recunosc, că ti-ai ales bine omul. Sunteti sigur că este iresponsabil?
Asta-i ceva asupra căruia eu si cu el, încă nu am căzut de acord în totalitate.
Foarte bine, dle judecător. Respectele mele dnei Coméliau.
Un nebun...
Ei, zi mersi. Poti fi mândru.
Nu te-ai putut abtine. A trebuit să ai criza ta.
A trebuit să-ti faci numărul de cabotin, să faci lumea să râdă! Claunule!
A fost stresul, presiunea!
-Dacă aveam timp să repet... -Oh, crede-mă, vei avea timp suficient...
În beci, mă auzi? Vei ajunge în beci!
Îti place spectacolul? Păi să fi sigur că o să te distrezi!
Luati-I de-aici! Nu vreau să-I mai văd!
-Wow, devin păcătoase! -Cine?
Scrisorile anonime. Acum le poti trimite via air tube.
Si personal, deasemenea.
Nu, dle Maigret. Ucigasul târfelor acelea din cartierul Marais nu este un nebun!
O clipă.
Dacă mă gândesc mai bine, micul tău număr, nu-i chiar asa de rău.
În orice caz, pare că functionează. Asa că, tine-o tot asa.
Îti spun eu asta.
-Deci nu-I mai ducem de aici? -Ba da, chiar pe usa principală.
Si cu cătusele puse.
-Sunteti sigur că suntem okay? -Dar ai grijă, nu prea mult!
Doar un pic.
Dă-i drumul!
lată-I!
-Faceti loc! -Detective Torrence, este ăsta marea lovitură?
-Este cu adevărat nebun? -Cititi despre asta în ziare.
Cătusele puse băieti, miros a acuzare.
Nu doriti să ne dati nici un fel de declaratie, dle inspector?
Doar spuneti da sau nu. El este?
După reconstituire.
-Reconstituire? Ce reconstituire? -Si unde?
Când?
-Reconstituire? -Da.
Când primesc o scrisoare, tot timpul răspund la ea.
„Nu, dle Maigret. Ucigasul târfelor acelea din cartierul Marais nu este un nebun!
Crezi că-i el?
Este stilul său. Deja mă tratează cu „dle Maigret.
Dacă se deranjază să scrie, poate de data asta, se va deranja să apară.
Reconstituirea va avea loc la ora 10, mâine noapte. Ăsta-i răspunsul meu.
Si-I doresc mentionat în ziarele de seară.
Oh, îmi dai o muncă asa plăcută!
Mâncăm devreme în noaptea asta, din cauza reconstituirii. O să fii acolo?
Am fi venit bucurosi, dacă nu aveam bilete la un spectacol.
-Oricum, acum când stim că totul s-a sfârsit... -Sfârsit? Ha! Asta zice politia!
Ah, văd că esti ca bărbată-miu. El crede că politaii cu toti-s mincinosi.
Mincinosi? Mai mult gunoaie. Jeguri de gunoaie.
Plătesc taxe pe un an si drept multumire, sunt bătut de sărbători.
-Ce pot oferi dlui? -Un mic biftek.
Ăsta este al dvs?
Asa pare. Permiteti?
Wow. Augent-ul meu!
Chiar îI căutam. Nu-i asa, Gilberte? Chiar am crezut că a fost furat.
-Unde I-ati găsit? -Mai vorbim despre asta.
Dar nu aici. Despre asta si altele.
Vă rog să mă urmati.
A insultat un om al legii! Nimănui nu-i plac copoii, omule! Este o realitate a vietii.
-Nu putem aresta oamenii pentru asta! -Credeam că fac bine, dle.
-Si apoi, avea cutitul. -Atunci, trebuia să mă suni!
Imaginează-ti măcelarul pălăvrăgind cu presa. Planul meu se destramă cu totul.
Tu si initiativele tale. Multumesc!
-Am să tin cont, dle. -Opreste aici!
Nu are rost să fim văzuti împreună. Este nevoie să-ti reamintesc ordinele mele?
Mă duc la locul reconstituirii, fac pe observatorul,
aleg un spectator la întâmplare si-I urmăresc oriunde se va duce.
-Orice începător o poate face. -Nu!
Si dovada este, că 20 din cei mai experimentati colegi ai tăi, vor face acelasi lucru.
Vreau numele si adresele tuturor celor prezenti.
Cu putin noroc, putem să-I descoperim.
-Putin noroc... -Da.
Pleacă. Ne vedem curând.
Si lasă deoparte obiceiul ăsta de a te victimiza.
Nu mai împinge! este loc suficient pentru toată lumea.
Asa-i! Întotdeauna întârziatii ăstia care...
Dati-vă înapoi, dnelor si dlor, la o parte.
-Sunteti rănită? -Nu. Doar speriată.
-Si asta? -O zgârietură.
-L-ai văzut? -Nu.
Chiar am încercat să-I retin. Dar s-a zbătut si nu I-am mai putut opri.
Uite. M-am trezit cu asta. Asta-i tot.
Haide. Nu-i asa de rău.
Este imposibil. Toată lumea I-a văzut fugind.
Toată lumea, toată lumea... A fost imposibil si data trecută! Si până acum, nimic!
-Am fost în strada Caron. -Amândoi, sefu'.
Dumnezeule, doar nu a zburat!
Dacă a venit de acolo si nu s-a dus încolo, trebuie să fie aici!
Cordon în jurul blocului si căutati-I!
-Esti portăreasa? -lar începe.
-Te-am întrebat dacă esti portăreasa! -Bineânteles că sunt!
La ce oră a-i închis poarta?
Am stat afară, cu vecinu' de la 26, până acu', să fie un sfert de oră.
-Si nu a trecut nimeni de-atunci? -Nu, nime'.
Okay, voi căutati fiecare palier, de la subsol la pod. Mars!
Stergeti-vă picioarele! lar umpleti scările de noroi!
Voi doi, ocupati-vă de beci.
Doar între noi, asa... pe cine-a mai omorât bampiru'tău de data asta?
Pe nimeni!
Atunci de ce tot traficu' ăsta?
Ca să mă distrez. Am nevoie de actiune, în fiecare noapte.
-Spune, unde dă usa asta? -La prăvălia măcelarului.
-Măcelaru-i acolo? -Niciodată miercurea. Este noaptea cu Follies.
Ce Follies?
Este un cinema. În toate miercurile, merge acolo cu nevastă-sa.
Dacă vă spun că nu-s acolo!
Haide, du-te acasă. Du-te!
Ce cauti aici?
Dar tu?
-Credeam că esti la Follies. -Prea obosit, datorită tie.
M-am răzgândit.
Cât este ceasul?
Este timpul să te scoli. Facem o mică plimbare. Îmbracă-te!
Îmbracă-te, dezbracă-te...
Unde mergem?
-La politie. -lară?
A devenit o obsesie.
Cât de regulat o să mă arestati?
-Bagă de seamă că asta-i a doua oară. -Foarte exact.
lei des, valeriană?
Când nu pot dormi si sunt enervat.
Si după noaptea trecută, sunt enervat.
A cui este vina?
Grăbeste-te!
Grăbeste-te, grăbeste-te...
-La dracu'! Sunt prea obosit. Nu merg! -Te-ai încăItat gresit.
Nu merg! Mă culc la loc.
Vrei să fii cărat?
Domnii sunt la stânga.
Alo, Marcel?
Cafeneaua Saint-Michel.
Lucrezi?
Nu esti întelegător. Ar trebui să te duci la culcare.
Nu... de fapt...
Da, pentru asta te-am sunat.
Am intrat la Martin-Prévels.
Da, toată trupa.
Or să termine într-o fundătură, doar îi cunosti.
Oh, trei-patru ore.
Thérese m-a însărcinat să te îmbrătisez.
Nu, nu! Nu mă astepta! Am cheia mea.
Da, asa este. Noapte bună dragul meu.
N-o să mă urmăresti până în camera mea, asa-i?
Destul! Ce doresti?
Dacă sotul meu te plăteste si eu pot plăti deasemenea.
Stii de unde vin. Poti uita toate astea.
Sunt lucruri care se întâmplă.
Cât vrei?
Oh bine, atunci fă ce doresti!
Dacă ar fi rămas ceva fire pe el, puteam discuta...
Forma este particulară, marginile sunt fine.
Nu este în fabricatie curentă.
Ar trebui să vezi merceriile pariziene. Ei pot să-ti spună mai mult decât mine.
Si de la ei, poti afla imediat la ce croitor I-au furnizat.
-Si de la croitor... -Da... o să vedem mai încolo.
-Poti să mai zici odată. -Scuze.
Puteti merge acasă, dar... eu nu mă voi întoarce înainte de ora 10.
La dracu'!
Am uitat de ăsta!
Încearcă să-I scoli.
Ce?
Câte pastile ai luat?
La ce oră te-ai dus la culcare?
Oh, tu esti!
Este gata să plece.
Ti-I dau la telefon.
Lagrume.
Da, el în persoană!
Mă întrb dacă merită deranjul, dle. O femeie...
Mi s-a părut ciudată.
În fond, o burgheză, care-si petrece noptile în oras si care-si însală sotul.
Cluburi de noapte, sampanie, gigolo, apoi o partidă de amor la hotel.
Apoi merge acasă, fără a fi observată.
Cu exceptia faptului că m-a luat drept privat si mi-a oferit bani.
Oricum, să vă dau adresa.
Ascult!
Dna Morin?
Cu un O?
Cum?
Maurin, A, U.
Văduva Maurin, este o vacă bătrână!
Ce-ai spus?
Un moment. Stai pe fir.
Am spus că, văduva Maurin este o vacă bătrână!
Sunt sigur că a fost doar vina ei.
-Despre cine vorbesti? -Despre curva de proprietăreasă.
Strada Turenne.
Văduva Maurin. (Proprietar)
Lagrume?
Unde esti?
Asteaptă-mă. Vin si eu.
Fără motiv.
Okay, duceti-I acasă...
Fără să-I treziti, dacă-i posibil.
Să locuiesti aici si să iesi cu un gigolo într-o cămărută din strada Etoile?
Trebuie să fii de un anume fel.
-Numele Maurin îti spune ceva? -Cum?
Care-i numele proprietăresei măcelarului tău?
Credeti că asta...?
-Haide, să mergem. -Dar este abia ora 6 dle.
Cea mai bună oră pentru mers la pescuit.
Dar nu avem mandat. Stiti, legea...
Cunosc, dar noi nu mergem sus la mine acasă.
Etajul 10.
Dna Maurin?
Politia.
Nu! De data asta, ati mers prea departe. Gluma nu mai este deloc amuzantă.
Vă asigur, că nu-i deloc o glumă. Vreau doar să vorbesc 5 min cu dvs.
Nu are sens! Este dezgustător. Nu văd cum viata mea privată...
M-ati înteles gresit dnă. Nu sunt aici în legătură cu strada Etoile, ci cu strada Rosiers.
Strada Etoile, nu mă deranjează chiar de loc.
Ce mă deranjază este... Mai întâi de toate, ce mă deranjează este că discutăm afară, pe palier.
Sotul meu, doarme.
Nu-I vom trezi. Nu chiar acum. Poate va fi nevoie să discută si cu el...
Oh, nu despre micile noastre aventuri. Alea sunt private. Secretul nostru.
O tânără femeie, poate avea o aventură. Asta nu priveste Politia judiciară.
-Politia judiciară? -Chiar asa!
Est linistitor si nu prea.
Pentrucă asta elimină totul apropos de strada Etoile dar nu si de strada Rosiers.
Noaptea trecută, ati fost în strada Rosiers.
Nimic extraordinar în asta. De fapt, am fost si eu acolo.
Dar tocmai această coincidentă mă tulbură.
Asa că, poate vei avea bunăvointa să mi-o explici.
Păi, nu prea înteleg. Este asa de simplu.
Nu mă asteptam la ceva asa de lipsit de importantă
Nu-mi dau seama unde am rămas.
Păi, nici nu ne-am miscat. Suntem tot în strada Rosiers.
Noaptea trecută, am luat masa cu părintii mei, care locuiesc în arondismentul 4.
-Strada Turenne? -Nu. În strada Turenne este soacră-mea.
Părintii mei, locuiesc în Blvd Beaumarchais. M-am născut în acel cartier.
Acolo mi-am întâInit si sotul.
Spre casă, am trecut prin strada Rosiers, care este în drum.
Am văzut multime acolo, asa că m-am oprit să privesc.
Sunt doar pariziană...
probabil am rămas în jur de... 10 minute sau asa ceva.
Apoi...
Apoi am avut acea întâInire.
Sotul dvs...
Sotul dvs nu găseste anormal faptul că veniti acasă la 5 dimineata?
L-am sunat pe la miezul noptii si i-am spus o poveste.
Încă mai lucra.
Când am ajuns dormea, asa că nu I-am mai trezit.
Mă puneti într-o situatie un pic jenantă, dar mă văd nevoit, chiar să vă rog să-I treziti.
-Păi... -Oh, nu, nu! Nimic despre micul nostru secret!
Doar câteva informatii. Câteva întrebări.
-Este chiar necesar? -Ah, cu adevărat.
În cazul acesta...
Mă scuzati. Eram în asa o stare, că am uitat să întreb...
Inspector Maigret.
Si detectivul Lagrume.
Ce credeti sefu'? Este chiar comfortabil, eh?
Banii este un lucru frumos.
Se spune că nu aduce fericirea. Si totusi...
Spusăi: totusi...
Priveste!
O mică Normandie.
Îmi plac peisajele normande.
Sotul meu, vă primeste imediat. Se îmbracă.
Sunteti amatori ai stilului basque?
Da, tocmai vorbeam de asta.
Sotul meu a pictat asta, noaptea trecută.
Când am plecat, tocmai o creiona.
Pe la ce oră ati plecat?
În jur de 7.
Vezi, Lagrume, îti dai seama? Între 7 si miezul noptii. Lucrează repede.
Repede si mult prea mult.
Mult prea mult, pentru sănătatea lui.
Îmi cer scuze. Am luat asta de acolo. Dacă aveti ceva hârtie să o curăt...
-Nu are importantă. Doar puneti-o la loc. -Multumesc.
Deci, cu ce se ocupă un arhitect decorator, mai exact?
Scuzati-mă dlor dacă v-am făcut să mă asteptati.
Marcel Maurin.
-Sunt jenat să vă primesc în aceste conditii... -lar eu, că v-am dat jos din pat, la ora asta,
cu atât mai mult cu cât, vizita mea, nu este strict oficială.
-Sotia v-a informat? -Da, vorbea de niste crime.
Urmează să mai avem una zilele astea...
-Îmi cer scuze. -Nu-i nimic.
Despre ce este vorba?
Înainte de toate...
este datoria mea să vă anunt, că răspunsurile dvs pot avea consecinte foarte grave.
Grave?
Nu pentru dvs, desigur.
Pentru Barberot.
-Se poate? -Vă rog.
Barberot. Măcelarul din stradaTurenne.
ÎI cunoasteti bine?
Bine, stiti cum... ÎI stiu asa cum stiu mai multă lume.
Ascultă dle Maurin, nu încerc să te sperii.
Ai auzit de crimele din Marais?
Ziarele spun că cineva a fost arestat.
-Nu era cine trebuia. -Asa că... Barberot...
Nu a fost acuzat. Este doar suspect. Unul foart serios.
Barberot, suspect?
Sunteti surprins?
Sunt amuzat.
Barberot, idiotul ăla! Nu, că asta-i foarte comic.
Nu găsesti că-i minunat?
Uite!
lată-I pe Barberot!
În toată splendoarea lui!
În toată gloria sa!
Acolo! Capul de bou.
Da, el este. Si era ucenic pe atunci.
Oh, putea să-si facă ochii de chinez, sau coarne de sot încornorat. A luat ce era la îndemână!
Trebuie să admiteti că este surprinzător.
Nu chiar, atunci când îI cunosti.
-Ei, dar asta-i măcelăria mea! -A dvs? Oh, adevărat!?
Vechia măcelărie Maurin a devenit a lui Barberot.
-Când socrul meu a murit... -„Sotul meu, nu i-a urmat calea, etc...
-Deci, în mijloc, este tatăI dvs. -Da, asa-i.
-Si acolo sunteti dvs. -Da.
Oh, dar chiar vă priviti tatăI cu admiratie. Este plăcut să vezi acest fel de admiratie.
-Si acolo este mama. -Ah, nu!
Nu asta.
Nu este stilul mamei mele. În nici un fel.
Nu. Aceasta, aceasta-i Mauricette. Casierita.
Frumoasă femeie!
Atunci dle Maurin, este timpul să vă multumim că ati fost de acord să ne vedeti.
Am venit sperând că voi găsi un martor al acuzării
dar trebuie să admit că acel cap de bou, pur si simplu m-a dezarmat.
Nu corespunde deloc cu imaginea pe care mi-am creat-o despre criminalul meu.
-Îmi cer scuze. -Nu este cazul.
Dacă pot fi de folos în vre-un fel...
Păi...
Presimt că o să profit de amabilitatea dvs din nou.
S-ar putea să vă pară prostesc. Dar asi dori să vă văd costumele.
Eh, hotărât lucru, sunteti plin de imprevizibil.
Nimic mai usor. Pe aici, vă rog.
Oh, asta este într-adevăr o garderobă!
-Priveste Lagrume. -D-aia se poate spune...
-Smoching? -Nu-i nevoie.
Toate de foarte bună calitate.
Bineânteles! Bernheim & Son.
Un croitor scump, aduce economie la durata de folosire.
Preturile se uită, dar calitatea rămâne. Asa se spune.
Nu vreau să fiu indiscret, dar pe care I-ati purtat noaptea trecută?
N-am purtat nici unul. Nu am iesit afară.
În general, când lucrez, am un tricou si niste pantaloni vechi.
Bine.
În orice caz, nu aveti decât aceste 6 costume?
Da, din păcate.
Bine, bine.
Deci, asta este.
Nu stiu ce căutati dle inspector, dar...
căutati bine.
-Nu mai doriti si altceva? -Nu.
Cu adevărat, am abuzat de amabilitatea dvs.
Vă rog să fiti asa de bun si să prezentati scuzele mele dnei Maurin.
Vă puteti bizui pe mine.
La revedere dlor.
Au plecat?
De ce au vrut să-ti vadă costumele?
-Unde ai fost astă noapte? -Ti-am spus la telefon.
Oh da, am uitat. Cu familia Martin-Prévels.
-Thérese est bine. -Da.
Nu întreb. Îti spun. După ce-ai telefonat, am sunat la ei.
Erau deja în pat.
Si tu, presupun.
Unde? Cu cine?
Am fost urmărită noaptea întreagă. De către detectivul acela mic.
Si ce dacă?
Asa că...
M-am gândit că nu-i bine să-I conduc direct aici.
Am încercat să pierd timpul.
Cunosc metoda ta de-a pierde timpul! Cu cine, de data asta?
Cu ce scursură anume? Agătată unde? Recunoaste că esti o nimfomană!
Deci ai reânceput. A trebuit să reâncepi!
Îti plac ăstia, toate brutele astea, toti banditii ăstia.
Îti plac maimutele astea!
Mărturiseste, curvă ce esti! Mărturiseste!
Vrei să te lovesc?
Spune-mi, vrei să te lovesc?
Recunosti că o meriti?
Da.
Am spus, da!
Târfă! Târfă! Târfă!
Haide, haide. S-a terminat.
Calmează-te.
Nu plânge.
Vreau să stiu! Vreau să-mi spui!
Desigur.
Promiti?
-Ce? -Că-mi vei spune.
Promit.
Micul meu Marcel.
De ce te aduci singur într-o asemenea stare?
Esti asa nefericit?
Gata, gata. S-a terminat.
Vreau să-mi spui!
Ai promis!
Prindeti fetele palide si tăiati-le capetle!
Ce s-a întâmplat?
Oh, hotărât lucru, a meritat să bat asa ca să apari acolo.
Haide să-mi deschizi. Ai cheia de la usa aia?
Nu. Dar dna Vignole precis o are.
Nu pleca. Cobor eu.
Asta-i noua modă. lată intrarea perfectă pentru oricine.
După fâsâiala de azi noapte, ai crede cumva că avem ceva liniste în sfârsit.
Tu esti singura care are cheie aici?
Desigur. N-am folosit-o niciodată. Usa asta a fost sigilată.
Dle Barberot, Cineva doreste o pulpă de miel!
-Pot să...? -Da. Du-te!
Îmi dati voie? V-o aduc mai târziu.
Ati citit Le Parisien? Vorbeste de metodele dvs.
Dna Maurin este acasă?
Ah, acum trebuie că mănâncă. Si la fel ar trebui si eu. Am gătit tăitei.
După Le Parisien, suspectul dvs este un măscărici.
Nu v-am spus unde este.
Etajul 4, pe dreapta.
Dna Maurin?
Inspector Maigret, Politia judiciară. Am câteva întrebări pentru dvs.
Despre ce?
Ăh, ceva ce vă priveste. În sfârsit...
Ar fi trebuit să spun, ceva ce priveste proprietarul clădirii.
Ceva în legătură cu cheile.
În calitate de proprietar, aveti cheile clădirii?
Fireste.
-lată-le. -Multumesc.
De asemenea, am cheile de la beci si de la intrare.
Dar de la usa cea mică?
De pe lângă gunoaiele de jos, usa cea mică.
Ah, nu. Presupun că portăreasa o are.
-Nu dvs? -Nu.
-Ciudat. Mi s-a spus că dvs o aveti. -Chiar asa?
-Pot întreba cine v-a spus? -Măcelarul de jos.
Barberot?
De ce s-o amesteca si bufonul ăsta?
Oh, probabil se înseală. A spus si el asa...
Spuneti, dacă tot am adus vorba de el, asi dori niste informatii.
Despre caracterul său.
Caracterul său?
Puteti oricând să vă schimbati mărturia, mai târziu.
Vreau să-mi cumpănesc bine vorbele.
Barberot nu-i nici bun, nici rău. Este un măcelar.
Din păcate, oamenii de obicei, ajung să semene cu cei cu care trăiesc.
-Si atunci când trăiesti alături de o zdreantă... -Chiar asa?
-Cunosti pe casieră? -Nu.
N-ai pierdut nimic. În sfârsit. Rămâne de văzut.
Se culcă cu orice si cu oricine.
-Inclusiv Barberot. -Cu el este normală. L-a luat de bărbat.
Genul ăsta de femeie, găseste mereu un cumpărător.
Oricine intră-n prăvălie. Un idiot, eventual mai si cumpără.
Dar... era deja casieră, pe timpul sotului dvs.
-Permitti? Am niste mâncare pe foc. -Vă rog.
Îmi cer scuze că v-am deranjat pe timpul mesei.
Oh, nu-i nici un deranj.
Prânzul unei femei singure.
Nici măcar nu mai astern masa.
-Trebuie că a lăsat un gol. -Ce anume?
Plecarea fiului dvs.
-Evident, copii trebuie să se căsătorească. -ÎI cunoasteti pe fiul meu?
Cred că da. Un tânăr încântător.
Ce are de-a face cu dvs?
Aceeasi anchetă. Pun întrebări pe ici, pe colo.
Dar de ce el?
De ce el, de ce dvs... Asta face parte din anchetă.
Partea distractivă.
Marcel mi-a arătat o fotografie a măcelăriei. Cea cu capul de bou.
Ne-am amuzat.
Apoi am vorbit despre dvs, despre tatăI său.
Un om remarcabil.
Vreau să spun, fiul dvs. Sensibil. Un artist.
Nu-I cunoasteti cu adevărat.
Nimeni nu-I cunoaste.
Asta a pictat-o la 14 ani.
Ati mai văzut asa ceva? La 14 ani!?
Oh, vă mărturisesc, doar din cauză că-mi spuneti dvs.
-Este ceva ce totusi nu am înteles până acum. -Ce anume?
De ce nu a luat-o pe urma tatălui.
Nu vorbiti serios.
Marcel, un măcelar?
Vă imaginati pe Marcel ca un măcelar care transează carnea si bârfeste cu vecinii,
poate cu Mauricette la caserie!? Este imposibil! Nu vă puteti imagina asa ceva!
Cum v-ati putut gândi chiar si un minut la asta...?
Ăh, nu m-am gândit.
Dacă ar fi perseverat...
Sau mai degrabă, dacă I-ar fi lăsat să persevereze...
fiul meu, ar fi fost astăzi, un mare pictor sau un mare sculptor.
Pentrucă ar fi avut de ales, auziti, de ales!
-Dnă, când esti dăruit... -Vino, vino să vezi! Vino!
Uite! priveste la asta!
Priveste bine la asta!
La 13 ani!
Si asta, la 12 ani!
Uite. Încă înainte de a stii citii, cânta sonate la pianina asta.
-Oh, chiar si muzică, eh? -L-am învătat pianul, vioara...
Apoi a dezvoltat o pasiune pentru modelaj.
Acolo deasemenea, dacă ar fi continuat...
Dar în final, a îmbrătisat decoratiunile interioare?
-Oh, Nu a fost alegerea lui. -Nu?
Au reusit să-I convingă.
Este doar un copil.
-Până si jucăriile lui sunt aici. -Da, si-a păstrat sensibilitatea.
Asta a făcut Crăciunul trecut. Pentru mine.
De câte ori se află aici, este ca si cum si-ar regăsi...
Mă scuzati.
Vă rog. Oricum, doream să plec.
Este pentru dvs. Aveti un telefon la măcelărie.
Oh da, am lăsat adresa.
Asta-i nostimă.
-Si încă mai puneti apă. -El pune. Ultima oară a fost aici...
leri?
leri? Nu! Nu ieri. Nu mi-am mai văzut băiatul de săptămâni de zile.
Sunteti sigură?
Bineânteles că sunt sigură!
Oh, înseamnă că m-am gândit că fiul dvs a spus că ieri.
Vorbesc, vorbesc. Si telefonul meu, încă asteaptă. Stimată dnă, mă scuzati.
Multumesc.
Alo, sefu'?
Ti-a luat ceva vreme... Pe unde umbli?
Vreau să vă spun despre cealaltă, despre cea tânără. Sunt la postul de ascultare.
Te interesează convorbirile dnei Yvonne Maurin?
Da.
Stai să iau ceva de scris.
Arăti mai bine blondă.
-M-ati văzut si brunetă? -Într-o poză.
Dă-i drumul!
L-a sunat de două ori?
Da.
Prima oară, a nimerit o femeie de serviciu, care nu stia nimic.
A doua oară, un tânăr a răspuns că dl Georges nu poate fi trezit înainte de ora 3.
Ce este?
Ei, ce se întâmplă?
-Maigret, P.J. -Aoleu!
-Si ce are P.J. cu mine? -Oh, mă scutesti! Se poate?
Deci.
Erai la siestă sau o dimineată târzie?
-Sper că nu te-am deranjat la slujbă. -Oh, doar o prietenă, o cunostintă.
La slujbă? Ce vreti să spuneti? Am vre-o slujbă?
Oh, eu cred că ai o slujbă.
-Dacă vrei să-mi vezi actele... -Oh, îti stiu eu actele.
Georges Vacher, alias Jo the Dancer, alias Jojo Tango, 37 de ani, burlac,
dansator încântător. Vezi?
OK. Acum îmi vei spune foarte frumos, ce ai făcut noaptea trecută.
Si în detaliu.
La 9, am luat masa la La Cucaracha.
-Singur? -Da.
Putem verifica. Apoi?
Am plecat de acolo, pe la 1 dimineata.
-Tot singur? -Nu.
-O doamnă? -Pe cuvântul meu!
Oh, te cred.
Deci, această doamnă...
Ascult.
Oh, povestea clasică. O burghezoaică, iesită în oras.
Toate-s la fel.
Un sot care le neglijează. Într-o noapte, iau un pahar în plus si...
O oră de vise!
O oră de vise...!
În sfârsit.
-Ai avut întâInire? -Nu.
Dar o cunosteai.
Înainte de astă noapte, a mai venit odată. Doar o dată.
-Acum cât timp? -Dacă tu crezi că pot retine chiar totul...
Astăzi a încercat să te sune de două ori. De ce? Unde o să vă mai întâIniti din nou?
Nu, eu nu cred.
Sărmana femeie! Nu are noroc deloc! Sotul o neglijează si iubitul o dezamăgeste.
Nu am cum să o dezamăgesc. Pentru simplul motiv că... nimic...
Cum? Ce tot mormăi?
Nu am avut sansa de a o dezamăgi. Pentrucă nimic nu s-a întâmplat.
Cuvântul meu de bărbat. Absolut nimic.
În timp ce dansam, părea într-o pasă bună, numa' bună să...
Mai mult chiar, ea a fost cea cu avansurile.
Si apoi, atunci când am ajuns aici... nimic.
Lemn!A piece of wood. Au apucat-o migrenele.
Am insistat, emotional...
am încercat cum stiam eu mai bine, dar cred... nu, nimic...
Vorbeste articulat, bătrâne!
-Am zis că am încercat cum stiam mai bine... -De ce soptesti în felul ăsta?
Nu vreau să se audă. Nu-i o publicitate bună!
Femeile sunt asa ciudate! Sunt momente când eu...
Ei, da!
Ce pot face? Nu poti trăi numai cu vise. Trebuie să înveti să accepti asta.
Pentru binele tău, sper că nu mi-ai însirat baliverne.
Nici măcar nu o cunosc pe femeia aia.
Ce a făcut?
-Nu aveti mărunt? -Nu, n-am decât de 5 mii.
Nu are importantă. Du-mă înapoi pe Quai Blériot. Am uitat ceva.
-Bosu'! Vreau să-I văz! -Imediat. Cine-ntreabă?
Politia.
Trebuie să fie dna Bailly care-mi aduce înapoi fierul de căIcat.
Bună seara, doamnelor si domnilor.
Putine noutăti în seara asta.
Activitate politică aproape nulă, în acest sfârsit de săptămână caniculară.
Toată energia tării,
pare a fi concentrată pe plaje sau pe malurile râurilor.
Este pentru tine. Dna Maurin.
-O bătrână? -Nu. O tânără.
-Este în sufragerie? -Stii doar că am pus husele de praf!
-Ah, husele de praf. -Asa-i! Camerele au si ele nevoie de vacante.
-Si o primesti asa? -Păi cum altfel?
-Dacă erati la masă, pot reveni. -Absolut deloc! Tocmai am terminat.
-Scuzati deranjul. -Nu, pe mine mă scuzati. Nu vă asteptam.
Vă rog.
Îmi dau seama că vizita mea pare neasteptată, chiar nepoliticoasă.
Sunt sigur că aveti un motiv foarte serios.
Nu-i decât ăsta.
-Unde ati găsit-o? -Acasă.
Dle inspector...
Nu stiu de ce v-ati dus pe Quai Blériot diminetă.
Sunt multe lucruri pe care nu le cunosc si pe care probabil nu trebuie să le stiu.
Stiu însă ce credeti despre mine.
Deasemenea stiu că este banal, foarte banal să vă spun, că nu sunt ce care credeti dvs că sunt.
Din cauza asta, doresc să lămuresc o neântelegere si...
să mă explic sincer... liber. Se poate!?
Vă rog! Puteti rămâne!
Sunteti binevenită.
De ce nu ne aduci ceva?
Un rachiu de prune, direct din satul sotiei mele.
Asi dori si eu putin.
Deci dnă Maurin, această neântelegere...
Este bineânteles si un pic de adevăr aici.
Nu este prea usor de spus.
Atunci, mai bine să trecem peste asta.
Da, desigur.
Pot să-mi imaginez ce v-a spus colegul dvs detectiv.
Parcă-I văd, povestindu-vă despre sotia necredincioasă,
burgheza care pleacă să curvăsărească,
care iese la agătat, asa cum se spune.
Ca să mă exprim în termeni simpli.
Si nu-i deloc simplu.
Asi fi putut fi, să zic asa, o femeie usoară.
Nu este foarte dificil să iesi la agătat cu...
Poate este nevoie să fii suficient de nefericită.
Mă înseală de ani de zile.
Am suportat cât de mult am putut.
Cunosc sotul meu si cu bune si cu rele.
La 12 ani, eram deja îndrăgostită de el.
Mereu a fost... mai destept, mult mai destept decât mine.
Femeile stiu să observe.
Pentru ele, el este artistul.
lar eu, sunt mica burgheză care stă agătată de el.
Dar te saturi să stai agatată.
Si atunci devine... epuizant...
umilitor, oricum.
Apoi într-o zi, o legătură a durat mai mult decât altele.
Am aflat că prietenii mei stiau de asta.
Eram plină de o furie idioată si doream să mă răzbun
să-i plătesc cu aceeasi monedă, într-un fel.
Probabil că nu puteti întelege asta.
-Ba da. -Eu înteleg foarte bine.
Doream să-I însel si eu
cu oricine, n-avea importantă.
Dar m-am înselat,
lamentabil.
Când nu esti talentată...
Am iesit cu prietenii. M-am îmbătat intentionat.
L-am urmărit pe acest...
acest Georges. O oră.
-leri? -Nu.
Acum câteva luni.
leri nu s-a întâmplat nimic.
-Dar te-ai întors în strada Etoile. -Adevărat.
-Un fel de pelerinaj. -Jules!
Nu, are dreptate dnă. Merit asta.
Da, ieri m-am întors în strada Etoile.
Dar de data asta, am plecat imediat ce am ajuns.
Când am văzut camera aceea din nou...
Chiar m-am întrebat cum de a putut fi o primă oară.
Oricum, nu a existat o adoua oară.
-Asta am vrut să vă spun. -De ce?
Fără nici-un motiv.
Pentru mine.
Acum, plec.
Nici nu te-ai atins de rachiu. Gustă putin.
Nu-I lua în seamă.
Mă scuzati că vă deranjez la ora asta dle inspector, dar am crezut că vreti să stiti.
Este vorba de nasture.
În sfârsit am dat de un fir.
Da, un costum care se potriveste.
La Lavigne. Strada Saint-André des Arts.
Vânzarea a avut loc, acum...
3 ani.
Nu, din păcate, nu stiu cui.
Un client ocazional... Dar, cercetăm.
Asta-i tot. Continuăm cercetările. Când vom avea numele clientului,
Coméliau nu va trebui decât să semneze mandatul.
Da, esti pe calea cea bună. Am înteles. Multumesc.
Ăsta era prietenul dvs, detectivul Lagrume.
La revedere dle inspector. Poate pe curând.
Nu se stie niciodată.
Nu mai am secrete fată de dvs. Dar familia noastră nu a avut vreunul, niciodată.
Oricând, sunteti binevenit.
Nu este nevoie să vă mai uitati pipa.
-Să vă conduc. -Mă grăbesc. La 10 mă văd cu sotul la cinema.
Asta am constatat. Vedeti?
Si încă cum.
N-am întâInit asa ceva neglijent ca aici.
Nu-i asa greu să deschizi usile astea. Cu putină stiintă si îndemânare...
Ah, dle inspector.
Ati venit să ne vedeti? Sincronizare perfectă.
-Ce s-a întâmpplat? -O spargere.
-Nu se poate! -Inspector detectiv Monclare, de la a 16 a.
-Când? -Am observat când am ajuns acasă
de la cinema, în jur de 12:30.
Dacă doriti să aruncati o privire dle, să stiti că merită.
Tu nu ai fost aici?
-Este ziua mea liberă. -Vezi ce se întâmplă?
-Stiti ce a fost furat? -Nu încă.
Nimic de aici. Sotia a făcut un scurt inventar.
-Dormitoarele? -În orice caz, nu s-au atins de bijuterii.
Vă spun eu, amatori, începători.
O să-i prindem la următoarea tură.
Uită-te aici.
Cu o treabă ca asta, nu ajungi departe.
-Si acolo? -Acolo-i dormitorul meu.
Se poate?
-Ai văzut asta? -Nu, eu...
-Păi, ar trebui să arunci o privire. -Da.
La prima vedere, nu lipseste nimic.
Spune...
Asteaptă. Nu aveai 6 costume?
-Ba da. -Păi...
la să vedem. Cel care I-am purtat azi noapte, este în dormitor...
Ei, fi-r-ar să fie!
Yvonne scumpo...
-Ai trimis vre-un costum la spălat? -Nu.
-Atunci, au furat unul din costumele mele! -Asa crezi?
Unul din ele a dispărut!
Costumele înseamnă haine, care înseamnă garderobă.
În acest caz, ati rămas si fără cămăsi si fără cearsafuri.
-Sunt specialisti. -Mă speriati.
Specialisti, vă repet. 5 am arestat numai luna trecută.
Să spargi casa omului, ca să-i furi un costum! Asta-i prea mult!
-Nu credeti că seamănă a glumă? -Ba da.
-Cred că ar trebui să-mi verific dormitorul. -Eram pe cale să vă recomand asta.
Numărati cu atentie! Câte aveti?
Nu stiu exact. Sun unele si la spălătorie.
Numărati oricum.
Nu lipseste nimic.
Nici aici.
Nu au mai luat nimic.
Si lenjeria de casă? Căutati si în dulapul cu lenjerie!
Cearsafurile! Numărati-le! Le plac cearsafurile.
6, 8, 10, 12...
Yvonne!
Vino să vezi! Cred că lipsesc niste cămăsi.
Cămăsi! Nu v-am zis de astea?
-Georges Vacher este acasă? -Nu.
-Nu este singur? -A cerut să nu fie deranjat.
-Este singur? -Asa cred. A fost cu cineva.
-A plecat acum o jumătate de oră. -Cum arăta?
În jur la 20, brunetă, mai degrabă distinsă.
Merge.
Ah, avem bagaje? Vrei să chem un taxi?
Nu fac nimic rău. Plec în vacantă.
Ferice de tine.
Spune-mi ce ti-a cerut dna Maurin.
Repede! Mă grăbesc!
-La fel si eu. trebuie să prind un avion. -Zău?
N-am mai văzut-o pe cucoana aia, de noaptea trecută. Asa că dacă nu ai nimic împotrivă...
Lasă valiza!
-Spune-mi ce a venit să-ti ceară! -Nimic, dacă-ti spun!
Ai un cap drăgut amice, dar fi atent!
-De ce spui asta? -Pentrucă s-ar putea să-I pierzi.
Discretia ta, este demnă de un gentleman, bravo!
Dar îti poate aduce acuzatia că esti complice.
Si asta, într-un caz de crimă.
Cu dosarul tău, o să capeti ceva un timp, dacă esti norocos. Dar dacă nu esti...
este capul tău în joc.
Mutarea este a ta. Joci cu albele sau cu negrele?
Ah... Ea ti-a aranjat plecarea?
Oh, sunt prea prost...
Ce dracu-mi pasă? Da, ea mi-a aranjat totul.
Uite. Mi-a dat asta pentru cheltuieli. O bijuterie de familie.
Pare că face vre-o două mii.
I-asi fi cheltuit în sud.
O confisti?
Ce am eu de-a face cu crimele? Mai întâi sunt interogat, apoi sunt jefuit!
-Chiar vreau să mi se spună! -O să-ti spun. Chiar o să-ti aduc si floricele.
Au distribuit asta la tine-n club, pe 1 mai.
Când a venit dna Maurin prima dată aici?
Gândest. Fă un efort.
-Nu cumva pe 1 mai? -Poate.
-Este posibil... Da, cred că da. -Eu, eu sunt sigur.
De ce a vrut să pleci? Ce există între voi?
Nu prea multe. Vrea să plec pentrucă a aflat bărbatu'său.
Crede că vrea să mă găsească. Mariajul lor este ciudat.
Si el o însală. Nu ti-a spus?
Păi dacă mi-ar fi spus asta, m-ar fi pufnit râsul.
Tipul ăsta nu-i în stare să facă rău altora, asa cum nu-i poate face rău ei...
se va îneca în castitate.
Nu, mai bine tac. Nu vreau să compromit o tânără vergină.
-Virgină? -Vreti să vă fac un desen?
Să nu bati câmpii. Fii foarte atent.
Această tânără copilă, asa precum spui tu, este căsătorită de 6 ani!
-Stii ce înseamnă asta? -Ce a spus în fata primarului este una.
Dar asta-i tot ce a făcut.
-Puteti avea încredere. -În privinta asta, da.
Nu încetează să gândească la bărbatu'său ca la un zeu, ai cărui pantofi nu sunt demn să-i sterg.
Asta nu înseamnă pe 1 mai, între 5 si 7 a fost noaptea nuntii ei.
Ce o deranjază, este faptul că eu am băgat de seamă.
Lucas. Chiar merge bine.
Mergi cu Torrence în Quai Blériot. Îi vreau pe sotii Maurin la mine în birou, într-o oră.
Poti spune că-s noutăti! 1 mai îti spune ceva?
Ăh, nu stiu. Zi de mai, liliac, zbenguieli amoroase. Mi-a scăpat ceva?
Oh, nu prea mult. Este totodată si ziua primei crime.
-Credeti că mai durează? -Nu stiu.
Este aproape 9. Pentru o convocare urgentă...
Dl inspector îsi cere scuze că vă face să astptati. Sedinta se va termina curând.
De ce am fost chemati? Aveti idee?
Păi, să vedem. N-ati fost prădati?
Cred că de asta.
Dle Maurin, puteti veni putin?
O simplă formalitate pentru identificare.
Nu, nu, nu-i nevoie.
Identitatea capului familiei, este suficientă. Pe aici, vă rog.
M-ati chemat, sefu'?
Lucas este cu Maurin, si-i cântă la ureche. La versul doi, te duci să-I schimbi.
-Dacă te-asteaptă nevasta, anunt-o. -O să tină mult? Pentrucă...
a făcut un sufleu. -Ah, este posibil să-I mănânci rece.
Fotoliul ăsta-i cam dus.
Este ca mine. Multi suspecti au făcut mărturisiri stând în el.
Pleacă de-aici si râzi.
O să vezi tu după 20 de ani de muncă aici. O să ai si tu micile tale scrânteli.
Prima si ultima, numele tatălui.
Maurin. Albert, Emile si Lucien.
-Profesia. -Măcelar.
-Locul nasterii. -Paris.
Am uitat arondismentul.
ÎI las în alb.
În ce arondisment v-ati născut?
-Cred că deja v-am spus. -Oh.
Da, aveti dreptate. Al 4 lea arondisment.
Profesia dvs este...
Este urgent nevoie de tine la registratură.
Întotdeauna când... Mă scuzati.
În regulă, treci în lucul meu. Nu are rost să-I facem pe domnul să astepte.
Să vedem... Maurin... OK.
-Astea sunt actele dvs. -Da.
Maurin. Marcel, Xavier, Raymond. Născut în Paris.
Ce arondisment?
Al 4 lea. Colegul... deja a notat.
Maurin. Albert, Emile, Lucien. Măcelar. Născut în...
-Nu este arondismentul. -Am uitat care!
-Nu are importantă. -Dl Maigret mai vine, sau nu?
Din moment ce v-a chemat, desigur că nu mai întârzie mult.
Păi atunci, vom lăsa arondismentul liber...
Numele de fată al mamei?
Găsiti că asta-i nostim?
Gauthier.
Adele Gauthier.
Numele de familie, locul nasterii, profesia.
Janvier
Vrei să o aduci pe dna Maurin?
Am înteles.
Vedeti? Nu ati asteptat prea mult
Îmi pare rău că v-am făcut să asteptati.
Vă rog.
Spuneti-mi...
Nu-i frumos să tineti secrete fată de mine.
Sotul dvs stie tot.
Tot din ce?
Totul despre aventurile dvs cu... stiti...
cu Jojo.
Da.
Trebuie că i-a venit foarte greu.
Recunosc, da.
Si nu a fost afectat de schimbarea dvs de atitudine?
Vreau să zic, a doua oară.
Pentrucă sper că i-ati spus că ati plecat cum ati venit.
Desigur.
Mie mi se pare, că în locul său...
Este adevărat că...
a fost 1 mai.
Si-atunci asta...
Pentrucă pe 1 mai I-ati întâInit pe acest...
acest Jojo.
-Cred că... -Asa a fost.
Ba da, ba da, a fost 1 mai.
-Este posibil. -Este sigur.
Si acum, în fond, între noi...
sotul dvs nu avea asa multe motive să fie gelos,
chiar dacă avea dreptul.
Cu cât sunt mai curvari, bărbatii cu atât mai putin vor să afle că sunt înselati.
Curvari?
Ah, da!
Amanta lui!
Amantele lui!
În ciuda amantelor sale si a toate celelalte, totusi a avut o reactie violentă 1 mai.
Nu a stiut în ziua aceea.
Ah, m-am gândit eu. Si când a aflat?
Ailaltăieri,
după ce a sunat la niste prieteni cu care am spus că mi-am petrecut seara.
Deci abia ailaltăieri i-ati explicat
si abia atunci a aflat că vă duceati în strada Etoile.
-Da. -Inclusiv 1 mai.
Da.
Pe măsură ce vorbeati,
putea la fel de bine, să admită orice.
Asa este?
Da.
Nu credeti că a venit vremea să spuneti adevărul?
-Mie. -V-am spus adevărul.
Stiti că nu!
Ce vreti să spuneti?
Chiar am venit pe neasteptate să vă vorbesc...
Da, ati venit neasteptat, ca să-mi spuneti povesti!
Sotul dvs, nu a avut niciodată amante. Siti mai bine ca mine, că este incapabil.
Nu este nici măcar în stare să fie un sot.
Altfel, nu v-ati fi căutat un... un Jojo.
Nici măcar nu aveti sufletul să faceti asta
V-au trebuit ani de zile să vă hotărâti.
Nu v-ati luat un iubit. Ati ales un om la întâmplare.
-Asta este oribil. -Dimpotrivă. Dvs vă iubiti sotul!
Un Jojo nu are importantă. Dar să fim limpezi:
Nu vorbesc despre adoua oară. Asta a fost doar o diversiune.
V-ati întors în strada Etoile pentrucă erati urmărită.
Nu doreati să-I conduceti pe inspectorul meu la Quai Blériot.
Vă era frică.
Frică de ce?
Ce s-a întâmplat pe 1 mai?
Nu credeti că a venit vremea să-mi spuneti?
-V-am spus de zece ori. -Nu vă întreb de ce s-a întâmplat între 5 si 7.
Vă întreb ce s-a întâmplat după aceea! În aceeasi noapte!
Haideti, spuneti adevărul! Spun asta pentru binele dvs.
D-asta v-am luat pe dvs prima. Voi cunoaste adevărul, mai devreme sau mai târziu.
Si poate numai dvs singură, puteti să-I faceti mai...
prezentabil.
Întelegeti?
Nu am nimic să vă spun.
Gânditi-vă cu atentie.
Este degeaba.
Atunci plecati. Sunteti liberă să plecati.
Cum rămâne cu sotul meu? Va mai sta mult?
Câtă vreme o să-i ia, ca să-mi răspundă la întrebări.
-Întrebări de aceeasi natură ca... -De orice natură voi dori eu.
Deci. Spuneam, Marcel Xavier Emile.
Asa este?
Da.
Păi, nu!
Uite ce mi-ati făcut! Emile, ăsta-i numel tatălui dvs!
Dvs, dvs sunteti Marcel Xavier Raymond! Ăh?
-Nu vă mai cunoasteti nici numele? -Desigur! Am făcut o greseală.
În regulă, dar trebuie să vă cer să fiti mai atent. Mă faceti să corectez mereu. Întelegeti?
Deci spuneam, Marcel Xavier Raymond.
Da...
Dle Maurin! Vă rog să veniti cu mine. Dl inspector este gata să vă primească.
V-ati miscat repede.
Spune-i lui Paul să aducă niste sandvisuri si niste bere.
5 sau 6.
Intreati dle Maurin.
Luati loc.
Îmi pare rău că v-am făcut să asteptati. Am niste vesti bune.
Cred că v-am găsit hotul.
Si am recuperat asta.
Nu este a dvs?
A sotiei, da.
M-am gândit eu... Stiti ce? Doar între noi doi: nici nu cred că a băgat de seamă.
-În panica ei, se poate să fi avut... -Lucrul important, este că am găsit-o.
OK. Trebuie să-mi semnati de primire. Aici.
Mă scuzati.
Multumesc.
Sunt un pic ciudati golanii ăstia. Ati auzit ultima veste?
Neagă absolut că v-au furat costumul.
Sunt sigur că până la urmă vor mărturisi si-I vom găsi. Totusi...
Apropo, în cazul în care va fi nevoie să identificăm acest costum...
A fost făcut la Bernheim & Son, ăh?
Nu, de fapt...
Era un costum mai vechi.
Pe atunci, luam haine de oriunde, asa că...
Nu-mi amintesc de unde...
Un atelier, cum ar fi... Cygran, Madelios, Albar,
...Lavigne?
Da, ceva de genul ăsta.
Hai să presupunem Lavigne.
-Cu un semn de întrebare, ăh? -Da.
Este prea complicat.
Fără semnul întrebării.
Este târziu. Nu vreau să vă mai retin.
Îmi scrieti astea pe curat si puteti pleca.
-Da, dar sotia mea se va întreba... -Oh, am uitat. Un moment.
Janvier?
Spune-i dnei Maurin că mai avem vre-un sfert de oră sau cam asa ceva
Deja a plecat.
S-o fi săturat să mai astepte.
Trimite-I pe Lucas la mine.
În felul ăsta, declaratia dvs va fi în regulă si nu vom mai avea de ce să revenim asupra ei.
Initialele pe margine si semnătura dvs aici
Mă bucur că s-a încheiat.
Da, intră!
Ah, în sfârsit!
Gândeam că m-ati uitat.
Pune-o aici.
-Vă las desfăcătorul meu. -Multumesc.
-Doriti o bere? -Multumesc. Nu beau alcool.
Nu beti si nu fumati. Nu aveti nici un viciu.
Eu, le am pe toate.
-Dar un sandvis doriti? -Nu mănânc între mese.
Asta nu-i între mese. Aceasta ESTE masa. Este aproape 10, si noi n-am terminat.
Dacă nu vă simtiti bine, făceti-vă confortabil. Fără formalităti între noi.
Câtă vreme mai sunteti pe aici, am niste lămuriri să vă cer.
-Sunt îngrijorat, sotia mea va... -Aveti dreptate, scuze. Sunati-o!
Mă scuzati sefu'.
Am o problemă aici.
Ce să fac?
Mama este aici.
Tine-o la dosar. S-ar putea să am nevoie.
Da, eu sunt.
Da, sunt încă aici.
Dar este vorba de jaful nostru.
Oh, să zicem că aproape...
o... o să mai dureze o vreme.
Nu, deloc.
În regulă. La revedere.
Nu i-ati spus despre brosă. S-ar fi bucurat.
Oh, vreti să-i faceti o surpriză!
Deci, unde eram?
Aveati niste clarificări să-mi cereti.
Este vorba despre Barberot din nou. Tipul ăsta, încă mă preocupă.
Nu-I pot face să recunoască, că stie...
că stie despre usită. -Usită?
Da, aceea de la nr. 22, care duce la pasaj, alături de gunoi...
stiti care, usita!
Nu-mi spuneti că nici dvs nu o stiti!
Trebuie să o stiti! V-ati născut în casa aia!
Ati trecut pe acolo, ca să vă jucati prin curti, ca si toti ceilalti copii.
Ceea ce mamei dvs nu prea-i plăcea.
Asa că, treceati pe acolo, neobservat.
Uite-asa! Nu-i nici un rău în asta.
Da...
-Trebuie că stiam de ea. -Desigur.
-Dar nu o foloseam. -Sunt sigur că nu.
Chiar am să vă spun si de ce.
Trebuia să fi avut tentatia fructului oprit.
Dar nu vă interesa. Era prea usor. Cu atât mai mult, cu cât mama dvs avea cheia.
Nu-i asa că avea cheia?!
Este posibil, da.
Si totusi pretinde că nu. Mă întreb de ce.
Si dvs vă întrebati, deasemenea.
Ce-ar fi să o întrebăm? Am lămuri asta, pentru totdeauna.
Aduceti-o pe dna Maurin.
-Mama mea este aici? -Da. Si habar nu am de ce!
Marcel, dragule, să nu-ti mai fie frică. Mama este aici.
-Ce vreti de la el? Ce-i faceti? -Nimic, mamă!
Doar discutam. Fiul dvs tocmai a confirmat că aveti cheia de la usita de jos.
-Nu am confirmat asa ceva. -Atunci de ce mereu ati insistat contrariul?
Stiu că nu ar nici o importantă pentru dvs, dar... Vă rog, luati un loc!
Nu-i nevoie. Nu am intentia să stau. Am venit să-mi iau fiul. M-ati auzit?
Nu-I lăsa să te intimideze! Să mergem. Haide!
Nu vor îndrăzni să te retină.
Mi-e teamă că vom îndrăzni.
Dacă fiul meu este arestat, spuneti-o!
O să-mi chem avocatul imediat! Pe dl Liotard.
-Trebuie că-I cunoasteti pe dl Liotard. -Foarte bine. Un foarte bun orator.
-Foarte bine, o să te explici cu el! -Calmeză-te mamă.
Nu am nevoie de un avocat!
Absolut deloc! Are dreptate. Calmati-vă dnă.
-Doar I-am întrebat de usită... -Nu sunt obligată să răspund!
Nici la întrebarea asta si nici la altele. Nu răspund la nimic. Si nici tu, Marcel.
Nu ai ce căuta aici.
Dacă te retine, dl Liotard te va scoate de aici.
Si cu scuze! Vă promit asta!
Ei bine, tatăI tău cred că avea multă distractie în fiecare zi, cu ea.
Într-un fel, asta o explică pe Mauricette.
Mauricette...
Poate nu ar fi trebuit să o aduc în discutie. Dar totusi...
Vorbim ca de la bărbat la bărbat. Trebuie să privim lucrurile, asa cum sunt.
Papa Maurin doritor, iar Mauricette era dispusă.
Si încă este, târfulita.
Când mă gândescprin ce-ai trecut acum 15 ani...
Târfa...
Stiu. Mi-ai scris.
„Nu, dle Maigret! Ucigasul acestor târfe din Marais nu este un nebun!
-N-am scris eu asta! -Oh, haide! Uite!
Lamă de ras, hârtie calc,
lipici alb. Asta-i operă de artist. Este aproape ca un decor!
De ce protestezi? Nu are rost să-ti bati capul! Toată lumea ne scrie! Uite!
Am aici, o multime.
Detectivi amatori, cititori de romane politiste,
oameni bolnavi, medii,
...sau pur si simplu farseuri. Ăsta-i cazul tău.
Esti un copil mare, Maurin.
Mi-ai scris, ca să mă-nfurii. Ca într-un joc.
-Nu, nu, nu... -Asa ai făcut. Ca un joc. Tu ai scris.
Se potriveste exact cu macaraua jucărie si cu apa din fântâna în miniatură.
Mama ta vorbeste de sensibilitate, dar eu, asi numi-o mai degrabă o toană.
Ei, haide!
Scrisoarea asta, miroase a glumă, a farsă.
Este incapabil să scrie un denunt, dar...
dar când vine vorba să-si bată joc de politie, să fraierească un inspector, ăsta-i...
material de bază pentru o farsă. -Umor pretentios.
Exact!
Ti-a trecut vreodată prin cap că este o ofensă care se pedepseste?
Păi, „Ultraj adus magistratului!
Asteaptă, caut acum si-ti arăt!
Uite-aici!
Articolul 222.
Se pedepseste cu închisoare între 15 zile si 1 an.
Asta în cazul în care, vrei să-ti faci singur rău. Ăh?
OK. Nu vom mai vorbi despre asta din nou. Cu nimeni.
Si înspecial pentrucă sunt sigur că sotia ta, nu stie nimic despre asta.
Consider că nu i-ai spus.
Ei, haide. Asa, doar între noi.
Nu.
Vezi?
Toate astea sunt confidentiale, în regulă?
Ok, si dacă tot esti aici... scrie:
„Recunosc...
...sub jurământ...
...că am scris...
...fără intentii dăunătoare...
-Scuze sefu'. Lagrume. -Imediat.
Insistă.
OK, continuă!
Tu, semnezi si poti pleca acasă.
„Recunosc...
-Ce este, Lagrume? -Dle inspector, stiu cât de pretioase
sunt minutele dvs, dar m-am gândit să vă informez cât mai repede posibil...
Repede, omule, repede!
-Cred că este necesar, să încep cu începutul -Prefer sfârsitul.
Cred că am găsit costumul cu nasturele.
Sau cel putin, o mostră.
Vândut, gata făcut,
cu 3 ani în urmă,
de către Lavigne unui cumpărător oarecare.
Al cărui nume, nu-I cunosti. Mi-ai spus la telefon. Asta-i tot?
Nu! Tot căutând prin registrele din urmă, din 1939, dna Lavigne, o femeie adorabilă,
a găsit numele unui alt client, care s-ar putea să vă intereseze:
Maurin, Emile.
TatăI?
Ăhă!
Categoric, dle Maurin, toată lumea se ocupă de dvs.
Detectivul Lagrume. S-ar părea că v-a găsit costumul.
Când spun al dvs, vreau să zic al tatălui dvs.
Al tatălui meu? Asta-i absurd.
Costumul dvs asa zis furat, provine de la casa Lavigne.
-Nu, eu... -Mi-ai spus.
Dar pur si simplu ai uitat să precizezi, că nu era al tău.
Ei haide, este absurd.
Vă spun că este absurd!
Unul dintre costumele tatălui meu, pentru ce?
Le am pe ale mele. Mi-ati văzut garderoba.
În noaptea reconstituirii, ati iesit, purtând un costum negru stil Prince of Wales.
Propriul costum. N-am nici un motiv să nu fiu sincer cu tine. Uite!
-Un costum ca ăsta. -N-am avut niciodată un costum ca ăsta!
Nu întleg de ce esti asa încăpătânat, dle Maurin.
De ce nu-mi spui, pur si simplu, cum s-a întâmplat?
Am să vă spun.
În acea noapte, după încercarea nereusită, ati fugit panicat, cu urmăritorii pe urmele tale.
Ai scurtat drumul prin curtile interioare si ai intrat, da, prin faimoasa usită!
Ai urcat la maică-ta si ea ti-a dat unul din costumele tatălui tău.
-Dar de ce, de ce? -Pentrucă de la al tău, fusese smuls un nasture!
Este fără sens. Ce nasture?
-Uite! Ăsta! -Nu!
-Ba da!
Si fiindcă ti-a fost frică să nu fii urmărit, ai schimbat costumul si te-ai dus linistit acasă.
Hai, vorbeste. Deja ai mărturisit o grămadă, asa că dă-i înainte si spune si restul.
Te vei simti eliberat, linistit. O să mergi acasă si ai să dormi si totul se va sfârsi.
Simti nevoia să-mi destăinuiesti totul. Ti-o doresti de foarte multă vreme. Stiu asta.
Asa că, vorbeste omule! Ei haide, vorbeste!
Vreau să plec!
Mă auzi? Vreau acasă! Lasă-mă să plec acasă!
Lasă-mă-n pace! Vreau să fiu lăsat în pace!
Nu am făcut nimic! Niciodată nu am făcut nimic!
Nu ai nici un drept!
Sunteti niste monstrii.
Marcel, priveste-mă!
Haide, priveste-mă!
Haide, haide! Uite-asa!
Ascultă-mă. Vrei să mă asculti?
Nu arăti a criminal. Eu cunosc criminalii. Tu nu esti unul din ei.
Problema este, că fără a fi un criminal, ei bine...
-... poti ajunge să ucizi. -Nu am omorât!
În regulă. Păi...
atunci povesteste-mi ce s-a întâmplat. Doar mie, ăh?
Spune-mi ce ti-au făcut.
Te-au făcu asa de nefericit...
Tu stii cum esti. Mă pot pune în locul tău.
Probabil ai suferit. Vreau să spun, destul ca să-ti faci rău, în noaptea în care ai aflat
că Yvonne venea din patul tipului ăla.
Cred că a fost o scenă teribilă când a venit acasă, ăh?
-Cred că a fost groaznic pentru tine! -Târfa!
Desigur! Ai jignit-o. Probabil că ai vrut chiar s-o bati, ăh?
La fel ca pe Mauricette cu ani în urmă. Pentrucă te-a pleznit, acea Mauricette.
Târfa!
Poate Yvonne te-a lovit si ea.
dar acum nu mai aveai acea vârstă. A durut mai mult. Erai un bărbat, acum!
Pentrucă erai bărbat. Stiu asta!
Doar că tocmai asta nu au înteles vreodată, nici nevastă-ta si nici maică-ta.
-Târfa! -Desigur!
Sărac de tine, Marcel, purtat între str. Turenne si Quai Blériot. Între cele două femei ale tale.
Marcel, priveste-mă!
Priveste-mă în ochi si spune-mi dacă mă însel.
Nu ai vrut să te răzbuni pe Yvonne. Ci ca să spui nu tuturor acelor târfe,
să te eliberezi pe tine si de aceea te-ai dus în stradă pe 1 mai si ai omorât-o pe fata aia.
Nu, nu am omorât! Vă spun, nu am omorât!
Ba da! Sunt sigur că ti-a adus eliberarea. Si dovada este, că ai făct-o din nou!
Si ti-a plăcut, nu-i asa? Că i-ai tăiat hainele si le-ai mânjit. În sfârsit, te răzbunai!
N-am făcut eu asta!
Nu, nu am omorât!
Vă repet, nu am omorât!
Alo? Da.
Cum?
Nu!
Un moment!
Nu se poate!
Caută-I pe doctorul de serviciu.
Tu, vii cu mine!
Ce se întâmplă?
3 lovituri în spate si a 4 a la nivelul gâtului.
Tăietura hainelor, poate fi diferită.
Este greu de stabilit.
De altfel, nu este nici brunetă si nici plinută. Lovită nu în piept, ci în spate.
Desigur, rezultatul este acelasi.
Si totusi, sunt sigur că era costumul său. Nu puteam să mă însel.
Nu ne putea însela amândoi de la început, dle. Nu amândoi.
Bătrâna!
Du-te si adu-mi pe bătrână. Cu sau fără voia ei!
Deândată!
Hei, Lucas!
Cine-i femeia?
Luati un loc, vă rog.
Complimentele mele dle judecător. Sursele dvs lucrează repede.
Ce contează, este ca dvs să stiti.
O fac de nevoie. Sculat asa, în miez de noapte!
Nu vreau să vă repet ce mi-a spus procurorul! A fost încântător!
Am fost obligat să-i spun că nu am semnat nici un mandat. Si că nu voi semna vreunul.
Ai face bine să-i dai drumu' omului până-ntr-o oră. Ai auzit prietene? O oră!
Într-un minut, dle judecător.
Da, da, nu vă faceti griji. Onorabilul domn Liotard, este aici.
Noapte bună, dle judecător.
Ai auzit stimabile. Vă înapoiez clientul.
Aveti grijă de el. Am presentimentul că vom avea nevoie de el iară.
Nu găsiti ironia asta, putin deplasată?
Din păcate, este tot ce mi-a mai rămas.
Va trebui să-I duc acasă. Doar dacă nu găsiti că este mai prudent să-I luati cu dvs.
Atâta vreme cât am cuvântul dvs...
-Este în stare să meargă acasă? -Da.
Atunci, trimite-I acasă: trimite pe cineva cu un taxi, să-I însotească.
Haideti, dle Maurin. Mergeti acasă. Haideti.
Lapointe, mai bine foloseste usa din dos.
la zi, arată un pic socat. L-ai zgâItâit?
Nu. Si totusi, vorbim de un jumătate nebun, căruia i-ar prinde bine vre-o două, îti spun eu.
N-am nimic de zis. Plecati!
-Sunt aici. -Ai avut ceva necazuri?
-Si când s-au văzut una cu alta? -Nici o reactie. Ca si când nu s-ar cunoaste.
Ei bine doamnelor, puteti fi fericite! Scumpul dvs este liber.
Băietasul dvs, tocmai a plecat. Poate începe să ucidă din nou.
Cum?
Pentrucă deja a omorât de 4 ori. ÎI cunosc si la fel si dvs!
Copilul genial. Artistul. De 4 ori!
-Ucigasu din Marais. El este! -Dar este absurd!
Nu credeti asta în mod serios, dle Maigret.
-Este monstruos, grotesc! Mă întreb... -Aveti ceva de mărturisit?
-Asta-i prea de tot! -Atunci, faceti liniste!
Si voi ati stiut!
Tu! Ai stiut din seara în care ai venit la mine acasă. Oh, nu de prea multă vreme...
-Poate-mi spui momentul exact? -Chiar si minutul! Când am deschis sifonierul!
Pentrucă instantaneu, ti-ai dat seama de costumul care nu era al lui!
Si atunci ai stiut că Marcel a iesit si unde s-a dus!
Nu răspunde!
Nu aveti dreptul să ne interogati decât în prezenta unui avocat!
Si tu, atunci când I-ai ajutat să-si schimbe costumele, stiai si tu!
Niciuna dintre voi, nu a clipit. Dragostea este frumoasă.
-ÎI iubesti pe Marcel al tău. -Sper, cu sigurantă!
Poti fi mândră, chiar pentru asa cauză.
Erai multumită cu viziunea artistului. Se detasa de tatăI, de la care...
de mârlanul, de măcelarul, care avea o meserie, sărmanul nebun.
O meserie...
Dnă Maurin, sunteti un monstru.
Dar mai presus de orice, un monstru de prostie...
-Vorbesti ca un... -... si vanitoasă...
...posesivă, rea...
Dar mai presus de orice, esti proastă! Si vreau să spun, că proastă!
Pentrucă ti-ai tâmpit copilul. L-ai tinut departe de tatăI său,
de băietii de vârsta lui, de orice putea face din el, un copil ca oricare altul.
Pentrucă, nu-i ca oricare! Si asta o stiti amândouă. Întreabă-i nevasta.
Marcel se poate să fi avut talent. Dar nu la orice. Si aici este opera ta.
Mica vioară, micul pian, micile sonate...
portretul mamei, micutul mamii drăgălas.
În ajunul nuntii, probabil că i-ai pus în pat la culcare, ursuletul de plus.
L-ai înmormântat în copilăria lui. Ai făcut din el un retardat.
Fiecare în felul ei.
Pentrucă, pe urmă, tu ai luat conducerea. Mai adorat ca niciodată, acel Marcel.
Fără îndoială, se măritase pentru a obtine ceva liniste, o schimbare de scenariu.
Dar nu schimbat altceva decât femeile.
Pentrucă ea ti-a luat comoara, pe nepretuitul.
Cu dota ei.
Ei haide! Artistul nu desconsideră niciodată comfortul material.
A preferat Quai Blériot decât strada Turenne.
De la pictor fără talent, a devenit un pseudo decorator. Hei, când ai talent...
Rusinos! Asa ceva, este rusinos!
Admirat si sustinut. Erai nevasta ideală.
O nouă mamă.
Dar asta nu s-a multumit numai să-I ducă-n pat. S-a culcat si ea cu el.
O mamă cu nevoi.
Nevoi pe care, a sfârsit prin a si le căuta în altă parte, pentru a fi satisfăcută.
Târfă! Târfă murdară! Nu mă surprinde!
Ei bine, prostul a fost surprins.
Si din moment ce nu îndrăznea să o omoare, a aranjat să omoare pe altele. Sărmane fete!
-Ce? -S-a aranjat.
Deci s-a dus în Quai Blériot, drăgutul de el.
-Nu. A cerut soferului, să-I ducă în str Turenne. -Cum adică, strada Turenne?
Vezi, vezi! Săracul de el, nu a căutat refugiu la casa ei!
S-a dus la mama lui! La casa lui! Celălalt loc, nu a fost niciodată casa lui! Niciodată!
-Copii stiu cine-i iubeste! -Stai jos!
-Mă asteaptă! -Stai jos!
Animalule!
Totul se reduce la care din voi două, îI iubeste mai mult.
Care din voi două, în noaptea asta, a omorât o femeie în strada Jarente?
Care din voi două, a comis o crimă, similară cu a lui, sperând să-I scape?
Care din voi?
-Aceea, în noaptea asta, a depăsit-o pe cealaltă. -Fac orice pentru fiul meu!
În orice caz, si-a jucat capul.
Maurin si-I va păstra pe al lui. O să-I bage într-un azil, cu patul lui, cu jucăriile lui...
Va fi încântat!
Dar Parisul, a fost înspăimântat 4 luni! Si juratii nu vor ierta asta!
Femeia va plătii!
Cea care, a făcut sacrificiul suprem în noaptea asta si I-a iubit mai mult decât cealaltă.
-Mai mult decât a fost iubit vreodată. -Nimeni nu-I iubeste ca mine. Nimeni!
-Tu esti? -Nu-mi pasă ce-a făcut!
-Tu esti? -Nici nu-mi pasă cine.
Atunci spune-o! Asta-i to ce vreau să stiu! Tu esti? Ăh, tu esti?
Da, da! Eu am făcut-o!
Eu am făcut-o! Am ucis! Este copilul meu. Aveam dreptul, orice drept.
-Unde a avut loc crima? -Strada Jarente.
-Da, dar unde exact? -Nu-mi aduc aminte.
Ce culoare avea rochia victimei?
Albastră cu dungi albe.
Corect.
Lucas! Vino aici!
la declaratia dnei Maurin. Eu am altceva de făcut.
Sper că nu-ti retragi declaratia, ăh?
Nu-ti fie teamă, inspectore.
Merg până la capăt.
Când inima-i plină de romantă,
Uit toate dezamăgirile si bunul simt,
Mereu voi crede că începe fericirea.
Dle Marcel!
Ce faceti aici?
Mauricette.
Ce ati pătit dle Marcel?
În felul ăsta, nu vor putea intra.
Ajutor!
Nu vrei? De ce?
De ce nu ai vrut niciodată?
Dle Marcel, lăsatimă-n pace!
Fi drăgută!
Târfă!
Dle Marcel, vă rog!
Sunt eu!
Marcel, dă-mi cutitul!
Mi-ai promis că te vei purta ca un bărbat!
Dar de ce nu vrea?
Haide, fii rezonabil! Dă-mi-I!
Haide!
Marcel, nu voi mai cere odată. Haide, dă-mi-I!
Dă-mi!
Nu mă face să tip!
Haide, dă-mi!
Nu, nu vreau.
Haide fii drăgut. Dă-mi!
Haide, dă-mi!
Lasă-mă!
Dle inspector, cu raportul, cum facem?
Să vorbesc cu Lucas?
Nu luati masina?
Ah, o clipă prea devreme!